Capafonts ha celebrat aquest diumenge la vintena edició de la Festa del Mandongo, dedicada al seu plat típic. A partir de les 9 del matí, veïns i veïnes del poble i dels voltants han pogut gaudir d’un esmorzar complet a la sala municipal. El menú ha inclòs el tradicional mandongo, acompanyat de vi de la terra, pa torrat i una taronja.
Pels volts de les 10, la sala ja era gairebé plena. S’han format cues per recollir l’esmorzar, i des d’aviat s’han percebut les ganes de festa. Veïns del poble, famílies i visitants han pogut gaudir d’un matí a l’estil capafontí: "Sempre ens trobem gent de Prades, de Reus, de Valls… De les comarques del Baix Camp i l’Alt Camp", ha comentat la presidenta de l’Associació de Dones Verge de Barrulles, Núria Vallverdú.
Cada any hi ha més gent que coneix la Festa del Mandongo. Daniel Massó, veí d’Altafulla, hi ha anat aquest any per primera vegada, juntament amb el seu grup d’amics: "Van enviar una foto del cartell pel grup de WhatsApp i ens vam decidir a venir, ja que acostumem a passar per aquestes carreteres quan fem rutes amb la moto". Rafael Serrano, de Tarragona, ja hi havia vingut un any, i ha repetit perquè "aquest és un plat típic i crida molt l’atenció". Fins i tot, la festa ha recuperat antics capafontins. És el cas de Carmen Cortés, que tot i que ara viu a Reus, va passar la seva infància al poble: "Aquesta sala era el pati de la meva escola", recorda. Des de l’Associació s’ha previst que es reparteixin gairebé 400 racions de mandongo, 100 en plats de ceràmica i la resta en plats d’un sol ús.
A més de l’esmorzar característic, la boira matinal s’ha amenitzat al ritme de la "Xaranga Bandsonats", una banda de Reus que a partir de les 11 ha interpretat una sèrie de peces musicals. A la sortida de la sala municipal també s’ha muntat un mercat d’artesania. Vallverdú ha expressat que les parades són útils perquè "la gent, a més de veure l’entorn, tasti els bons productes que hi ha a la zona". Els comerciants, després d’arrossegar uns mesos d’incertesa a causa de la pandèmia, han intentat que tot tornés a la normalitat. És el quart cop que Maria Teresa Olivé, de la Carnisseria Marcel·lí de Prades, ha venut els seus productes a la Festa del Mandongo: "Esperem que el comerç de proximitat comenci a agitar-se una mica". Carmelo Beas, del Forn de Mont-Ral, ha debutat aquest any “amb un bon resultat, sembla que la cosa funciona".
El mandongo ha esdevingut un plat típic de la cuina capafontina. La recepta ha passat de generació en generació fins a l’actualitat: en primer lloc, es fregeixen la cansalada i el magre; després, amb el mateix oli, els fesols, el fetge i el ronyó. "Quan ja està tot a punt, es posa una cullerada de cada cosa al plat, juntament amb una botifarra negra", explica Vallverdú.
El 2001, després de 50 anys on la festa va anar desapareixent progressivament, l’Associació de Dones la va recuperar amb motiu del 25è aniversari de l’entitat. A partir del 2002, s’ha celebrat de manera ininterrompuda, a excepció del 2021, el segon diumenge de cada mes de febrer. "Com que la primera edició va tenir molt d’èxit, hem intentat anar millorant cada any", argumenten des de l’Associació.
La Covid-19 va arruïnar la festa de l’any passat, i la celebració d’aquesta vintena edició ha estat penjant d’un fil fins fa dues setmanes: "Hem anat una mica justets perquè una festa com aquesta s’ha de preparar amb temps, i fa unes setmanes no sabíem si la podríem fer", comenta Vallverdú.
La Festa Popular del Mandongo es remunta a gairebé fa 70 anys, quan les famílies es reunien per fer la sempre dura matança del porc. Tot plegat s’iniciava ben aviat al matí, amb un esmorzar que constava de pa torrat amb oli i sal, fruits secs i aiguardent. Quan ja havien passat un parell d’hores de feina, es feia una petita pausa per degustar els trinxats i saber la quantitat de sal i de pebre que requerien. I, per fi, a l’hora de dinar, es preparava el plat típic, el mandongo. Per rematar la jornada, el menú del sopar incloïa una sopa de mandonguilles i una amanida amb escarola, romesco i llonganissa fresca amb tomàquet.
[flaix]1523[/flaix]
Pels volts de les 10, la sala ja era gairebé plena. S’han format cues per recollir l’esmorzar, i des d’aviat s’han percebut les ganes de festa. Veïns del poble, famílies i visitants han pogut gaudir d’un matí a l’estil capafontí: "Sempre ens trobem gent de Prades, de Reus, de Valls… De les comarques del Baix Camp i l’Alt Camp", ha comentat la presidenta de l’Associació de Dones Verge de Barrulles, Núria Vallverdú.
Cada any hi ha més gent que coneix la Festa del Mandongo. Daniel Massó, veí d’Altafulla, hi ha anat aquest any per primera vegada, juntament amb el seu grup d’amics: "Van enviar una foto del cartell pel grup de WhatsApp i ens vam decidir a venir, ja que acostumem a passar per aquestes carreteres quan fem rutes amb la moto". Rafael Serrano, de Tarragona, ja hi havia vingut un any, i ha repetit perquè "aquest és un plat típic i crida molt l’atenció". Fins i tot, la festa ha recuperat antics capafontins. És el cas de Carmen Cortés, que tot i que ara viu a Reus, va passar la seva infància al poble: "Aquesta sala era el pati de la meva escola", recorda. Des de l’Associació s’ha previst que es reparteixin gairebé 400 racions de mandongo, 100 en plats de ceràmica i la resta en plats d’un sol ús.
A més de l’esmorzar característic, la boira matinal s’ha amenitzat al ritme de la "Xaranga Bandsonats", una banda de Reus que a partir de les 11 ha interpretat una sèrie de peces musicals. A la sortida de la sala municipal també s’ha muntat un mercat d’artesania. Vallverdú ha expressat que les parades són útils perquè "la gent, a més de veure l’entorn, tasti els bons productes que hi ha a la zona". Els comerciants, després d’arrossegar uns mesos d’incertesa a causa de la pandèmia, han intentat que tot tornés a la normalitat. És el quart cop que Maria Teresa Olivé, de la Carnisseria Marcel·lí de Prades, ha venut els seus productes a la Festa del Mandongo: "Esperem que el comerç de proximitat comenci a agitar-se una mica". Carmelo Beas, del Forn de Mont-Ral, ha debutat aquest any “amb un bon resultat, sembla que la cosa funciona".
El mandongo ha esdevingut un plat típic de la cuina capafontina. La recepta ha passat de generació en generació fins a l’actualitat: en primer lloc, es fregeixen la cansalada i el magre; després, amb el mateix oli, els fesols, el fetge i el ronyó. "Quan ja està tot a punt, es posa una cullerada de cada cosa al plat, juntament amb una botifarra negra", explica Vallverdú.
El 2001, després de 50 anys on la festa va anar desapareixent progressivament, l’Associació de Dones la va recuperar amb motiu del 25è aniversari de l’entitat. A partir del 2002, s’ha celebrat de manera ininterrompuda, a excepció del 2021, el segon diumenge de cada mes de febrer. "Com que la primera edició va tenir molt d’èxit, hem intentat anar millorant cada any", argumenten des de l’Associació.
La Covid-19 va arruïnar la festa de l’any passat, i la celebració d’aquesta vintena edició ha estat penjant d’un fil fins fa dues setmanes: "Hem anat una mica justets perquè una festa com aquesta s’ha de preparar amb temps, i fa unes setmanes no sabíem si la podríem fer", comenta Vallverdú.
La Festa Popular del Mandongo es remunta a gairebé fa 70 anys, quan les famílies es reunien per fer la sempre dura matança del porc. Tot plegat s’iniciava ben aviat al matí, amb un esmorzar que constava de pa torrat amb oli i sal, fruits secs i aiguardent. Quan ja havien passat un parell d’hores de feina, es feia una petita pausa per degustar els trinxats i saber la quantitat de sal i de pebre que requerien. I, per fi, a l’hora de dinar, es preparava el plat típic, el mandongo. Per rematar la jornada, el menú del sopar incloïa una sopa de mandonguilles i una amanida amb escarola, romesco i llonganissa fresca amb tomàquet.
[flaix]1523[/flaix]
Etiquetes:
Autoritzo al tractament de les meves dades per poder rebre informació per mitjans electrònics